ФОРМУВАННЯ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ СОЦІАЛЬНИХ ПЕДАГОГІВ ДО МІЖОСОБИСТІСНОЇ ВЗАЄМОДІЇ - Стрілець-Бабенко, Олена Володимирівна (Наукові записки. Серія: Педагогічні науки, 2022)
У статті розглянута важливість формування готовності майбутніх соціальних педагогів до міжособистісної взаємодії. Готовність соціального педагога до міжособистісної взаємодії визначається як цілісне стійке утворення, сукупність індивідуальних особливостей, що зумовлюють придатність педагога до організації системи взаємно обумовлених з іншими учасниками соціально-педагогічного процесу індивідуальних дій, забезпечують успішність взаємовпливу всіх учасників. Автор характеризує процес підготовки майбутніх соціальних педагогів до міжособистісної взаємодії з опорою на специфічні принцип: діалогізації, проблематизації, персоналізації, позитивної емоційної забарвленості, рефлексивності. На думку автора, ефективними методами підготовки майбутніх соціальних педагогів до продуктивної міжособистісної взаємодії з усіма суб’єктами соціально-педагогічного процесу є аналіз навчально-професійних ситуацій та ділові ігри. Навчально-професійні ситуації визначаються як реальні ситуації, що спостерігають у практиці роботи соціальних педагогів, запозичені з літературних джерел, свідчень очевидців, та надані студентам для аналізу, визначення проблемних питань, формулювання гіпотез щодо можливого розв’язання таких і аналогічних питань, вибір та обґрунтування оптимального варіанту розв’язання професійних задач у конкретних умовах. Ділова гра розглядається як форма діяльності, що спрямована на відтворення майбутньої професійної діяльності та поведінки учасників гри за певними правилами, яка організовується на основі попереднього детального аналізу конкретної навчально- педагогічної професійної ситуації. Визначені результати використання методу аналізу навчально-професійних ситуацій у поєднанні з діловими іграми: включення майбутніх фахівців у дослідницьку, аналітичну діяльність, що слугує основою для розгортання такої діяльності у наступній творчій професійній діяльності; оволодіння уміннями бачити проблеми в звичних ситуаціях; формування стійкої позитивної мотивації до продуктивної міжособистісної взаємодії та особистісних якостей студентів: толерантності, чуйності критичності та самокритичності, відповідальності.