ФОРМУВАННЯ ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ФАХІВЦЯ У ПРОЦЕСІ ФІЗИЧНОЇ ПІДГОТОВКИ - Захарова, Оксана; Махно, Вікторія (Наукові записки. Серія: Педагогічні науки, 2025)
У статті презентовано основні аспекти формування здоров’язбережувальної компетентності майбутнього фахівця у процесі фізичної підготовки. Представлено аналіз літературних джерел з тематики формування здорового способу життя та наголошено на тому, що основні засади здорового способу життя, навички збереження/відновлення власного здоров’я та основні напрямки їх формування у процесі фізичної підготовки молодого покоління й досі є актуальними в реаліях сьогодення. Метою дослідження виступив аналіз шляхів та методів формування здоров’язбережувальної компетентності майбутнього фахівця у процесі фізичної підготовки. Узагальнено зміст здоров’язберігаючої компетентності як комплексного психологічного утворення особистості, що передбачає збереження фізичного, психічного та духовного здоров’я людини, шляхом самоорганізації та самоконтролю. Виокремлено основні ключові напрямки розвитку навичок здорового способу життя сучасної молоді: здоров’я у глобальному вимірі як найвищої цінності життя; стабільний емоційний інтелект та позитивне ставлення до життя; раціональне харчування; покращення фізичної форми та зовнішнього вигляду; відмова від шкідливих звичок. Виділено та проаналізовано теоретичні, теоретико-практичні та практичні методи формування здоров’язбережувальної компетентності майбутнього фахівця у процесі фізичної підготовки. У процесі фізичної підготовки варто використовувати широкий спектр методів щодо покращення здорового способу життя та фізичної сили. Такі методи підвищують здатності учасників освітнього процесу до позитивного ставлення до своїх можливостей, досягти оптимального здоров’я та підтримувати його, розвивають активну поведінку, активізують зусилля молоді в напрямі конструктивного розв’язання проблем здоров’я, сприяють пошуку індивідуальної траєкторії підтримання здоров’я та вибудовування фізіолого-естетичного сприйняття свого організму майбутнім фахівцем. Узагальнено, що здоров’язбережувальна компетентність майбутнього фахівця базується на ефективних психолого-педагогічних технологіях, вікових особливостях кожного здобувача ВО, періодичному діагностуванні рівня індивідуального здоров’я.