ОСОБЛИВОСТІ ВИНИКНЕННЯ ТА ПСИХОЛОГІЧНІ СТРАТЕГІЇ ПОДОЛАННЯ СТРЕСУ СТУДЕНТАМИ В НИНІШНІХ УМОВАХ - Шахов, Владислав; Шахов, Володимир (Наукові записки. Серія: Педагогічні науки, 2025)
Сучасні виклики, пов’язані з підвищеним навчальним навантаженням, інформаційною перенасиченістю, соціальною нестабільністю та тривалою російською військовою агресією, вимагають глибшого аналізу механізмів психічної стійкості здобувачів освіти та пошуку ефективних підходів до її формування і підтримки. У статті досліджено феномен психологічного стресу серед студентської молоді в умовах воєнного конфлікту та соціальної нестабільності. Автори аналізують причини виникнення стресу, його форми прояву (фізіологічні, емоційні, когнітивні, поведінкові) та вплив на психофізіологічний стан студентів. Особливу увагу приділено копінг-стратегіям – методам подолання стресу, які включають вирішення проблем, пошук соціальної підтримки, уникання, а також екзистенційні та духовні підходи. Розглянуто рівневу класифікацію стратегій подолання стресу та їх еволюцію від інстинктивних до усвідомлених форм адаптації. Наголошено на важливості формування стресостійкості як ключового чинника психологічного благополуччя студентів. З’ясовано, що фактори виникнення та прояви стресу у студентів під час освітнього процесу мають комплексний характер і охоплюють як зовнішні, так і внутрішні чинники. Серед основних причин виокремлюють фізіологічні (недосипання, перевтома, нерегулярне харчування), соціальні (економічна нестабільність, міжособистісні конфлікти, проблеми в родині), а також психологічні аспекти (страх невдачі, інформаційне перевантаження, зниження самооцінки). Індивідуальні особливості сприйняття ситуацій також відіграють важливу роль: одна й та сама подія може викликати стрес у одного студента, але бути нейтральною для іншого. Таким чином, ефективне розуміння причин і проявів стресу є необхідним кроком до формування стратегій підтримки студентського благополуччя. Встановлено, що еволюція стратегій подолання стресу демонструє поступовий розвиток від автоматичних, біологічно зумовлених реакцій до більш складних, усвідомлених, соціально й духовно інтегрованих форм адаптації, що відображає зростання рівня особистісної зрілості та гнучкості в подоланні життєвих труднощів.