ФОРМУВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ ОСОБИСТОСТІ У СЕРЕДОВИЩІ ПОЗАШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ - Біда, Олена; Осередчук, Ольга; Візавер, Арпад (Наукові записки. Серія: Педагогічні науки, 2025)
Національна ідентичність – це політична категорія, що визначає «уявну спільноту» людей, основною характеристикою якої є відповідне співвідношення себе з державою. Єдність держави і нації досягається за допомогою спільних цінностей, символів та образів, що зумовлюють неподільність історичних доль у рамках цієї взаємодії. Національна ідентичність – одна зі складових ідентичності людини, пов’язана з національною або етнічною приналежністю. У статті охарактеризовано національну ідентичність за трьома аспектами: як соціально-психологічний наслідок когнітивно-емоційних і ціннісних процесів ідентифікації особистості з національною спільнотою; як мотиваційно-когнітивний стрижень національної самосвідомості особистості; як надважливий елемент у загальній структурі соціальної ідентичності особистості, невід’ємну частину Я-образу особистості. Структура національної ідентичності містить різні компоненти, які можна розділити на кілька основних груп: когнітивна компонента містить знання про свою країну, її історію, культуру, мову, символи та цінності; емоційна компонента містить почуття належності до своєї країни, гордості за свою країну, а також емоційну реакцію на події, які відбуваються в країні; поведінкова компонента містить дії, які людина вчиняє з огляду на свою національну ідентичність. Названо компоненти національної ідентичності: усвідомлення своєї належності до певної нації; знання про свою країну; прихильність до своєї країни; відчуття спільності з іншими представниками своєї нації.Доведено, що позашкільна робота має величезний потенціал у формуванні національної ідентичності дітей, оскільки вона будується на добровільних началах, зацікавленості дітей, що дозволяє виходити за рамки стандартної навчальної програми школи та надає можливості для активного і творчого розвитку дітей різного віку. Позашкільна робота, будучи необов’язковою, природно добудовує незаповнені проміжки соціального становлення особистості. Позашкільна робота покликана розвивати у дітей самостійність та ініціативність. У процесі позашкільної роботи діти отримують не лише знання, а й новий досвід взаємодії, що сприяє формуванню моральних цінностей, громадянських якостей, які будуть важливими у дорослому житті.